Subtitrarea: bioxenial10/niculaee Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro
- Bună. - Bună.
- Sara Matthews. - Sara Matthews.
Ești în camera 316.
- Bun venit! - Mulțumesc.
Sunt un șofer prost. Bună. Mă numesc Tracy.
Sara.
- Lasă-mă să te ajut. - Bine. Mersi.
Bună.
E grozav.
Nu, mamă, încă n-a ajuns.
Cel puțin, am ajuns prima, așa că mi-am ales partea de cameră.
Bine, vorbim mai târziu. Te iubesc. Pa.
Bună. Tau Sigma Kappa dă o petrecere. Trebuie să vii.
- Scuze, Tau...? - Sunt băieți. Știi, bere, tipi...
Știu, cred că o s-o aștept pe colega mea de cameră.
Haide! O să fie amuzant.
Eu și Kim mergem. Te rog, te rog, te rog.
Bine.
- Noroc. Da! - Facultate!
Îl vezi pe tipul ăla? Se uită la tine.
Mulțumim. O să luăm o pauză. Cineva să ne aducă o bere!
Mă duc să mai iau niște punch. Voi, fetelor, mai vreți?
Nu, nu, nu. Suntem bine așa.
Nu. Îmi pare rău pentru aia.
Chiar îmi pare rău.
Așteaptă. Unde te duci?
Sunt puțin confuză.
Hai să-ți găsim un loc și să-ți aducem un prosop.
- Aici. Poftim. - Mulțumesc.
O să-mi iau o bere. Vrei și tu una?
Nu, mersi. Tocmai am băut un punch.
Asta explică câteva lucruri.
Noi obișnuim să combinăm punch-ul.
- Îl combini? - Da.
- Drăguț. - Când o fată a băut trei pahare...
Patru.
Dacă nu o ducem într-o cameră...
trebuie să facem treabă la bucătărie cam... o săptămână.
O să mă duc la baie. Trebuie să-mi curăț asta.
Planul nu a funcționat. Cred că a fost un eșec.
Ce plan?
Am vărsat intenționat bere pe tine, ca să putem vorbi.
- Ai vărsat bere pe mine intenționat? - Da, așa am făcut.
Sara! Sara! Cred că mai bine ai veni aici.
- Dă-o jos! Dă-o jos! Dă-o jos! - Nu.
- E vreo prietenă de-a ta? - Da.
Dă-o jos! Dă-o jos! Dă-o jos!
Tracy!
Rahat.
- Da! - Am prins-o, am prins-o, am prins-o.
Dă-i drumul! Dă-i drumul!
- Da, cine te-a luat? - Cred că ăla sunt eu.
Da? Cine te-a luat?
Se pare că Dumnezeu.
- Ești bine, Kim? - Da, da.
- Doamne! Dumnezeule! - Bine, am ajuns.
Ar trebui să luăm liftul?
- Eu doar am băut punch. - Am ajuns.
- Ai luat-o? - Mersi, Sara. Bine.
Hei, tu ești bateristul ăla drăguț din trupa aia de rahat.
Ești sexy.
Da.
Știi, o să fiu certat fiindcă am scos niște fete de la o petrecere de băieți.
E opusul a tot ceea ce susținem.
Știi?
Noapte bună.
- Așteaptă. - Nu, ține-l. Păstrează-l pe data viitoare.
Îmi pare rău pentru tura de la bucătărie.
Îți spuneam doar vrăjeli.
- Rahat. - Bună.
- Cine ești? - Sunt colega ta de cameră, Rebecca.
Dumnezeule.
Rebecca?
Bună, Sara.
Ne-am întâlnit noapte trecută.
Corect.
Începe cu "R".
Rebecca.
Aici, ia astea. O să te ajute.
Mersi.
Nu m-am aruncat peste tine, nu?
Nu.
Tu ai desenat astea?
- Foarte tare. - Mulțumesc.
Haide. Să spargem biblioteca. Plimbatul o să-ți ajute creierul.
E prea devreme pentru mine.
E ora 3:00 după-amiaza.
Doamne.
Jason, ce faci?
Vroiam doar să-ți aud vocea.
- Ți-am spus să nu faci asta. - Trebuie să vorbesc cu tine.
Faci ca totul să fie mai greu.
Sara, ascultă, vreau să vin acolo.
Da, dar n-ai făcut-o, îți amintești? Asta-i problema.
Trebuie să plec.
Aia n-a sunat bine.
Ăla era iubitul tău?
Fostul. E complicat.
Se presupunea că o să mergem la facultate împreună.
Am aplicat amândoi la Brown și eu am intrat, dar el nu.
Și am schimbat înțelegerea. Am dat amândoi la ULA.
Și două săptămâni mai târziu, un loc e liber la Brown și...
- Nu. - Da.
- N-a făcut-o. - A făcut-o.
Ce nemernic.
- Îți este dor de el? - Uneori am senzația că da.
E greu să faci să treacă. Crede-mă, știu cum e.
Dar, ești la facultate acum. O fată trebuie să meargă mai departe.
Dumnezeule.
- Ce? - Sunt așa geloasă.
Da, sunt un fel de uscător de rufe.
De fapt, pot să pun niște lucruri în partea ta?
- Nicio problemă. - Poți împrumuta ce vrei.
- Câteva le-am văzut doar în Vogue. - Părinții mei cred că-mi sunt alături...
dacă mă fac să dispar, dându-mi un card de platină.
- Ești de aici? - La 12 minute depărtare.
Trebuie să fie drăguț. Să te duci acasă în weekend-uri, spălătorie și mese gratuite.
- Da, n-o să se întâmple. - De ce?
Să spunem doar că nimic nu e gratuit la mine acasă.
Ce e aia?
Nu e nimic. Sunt doar niște idei.
- Sunt bune. - Mersi.
Te superi dacă mă uit la ce lucrai?
De fapt, da.
Nu e nimic personal. E doar imaginația mea.
Nu vreau să-l vezi până nu e perfect.
Bine.
Hei, Sara.
- Bună. - Bună.
Tracy și Kim, ea e colega mea de cameră, Rebecca.
Rebecca. Ce serios. Cum putem să-ți spunem?
- Ce zici de Reba? - Ce spui de Becca?
Ce zici de Becky?
- Becky merge. - Da, Becky.
Îmi place Rebecca.
Bine.
Păi, trebuie să plec, fetelor. Pa.
Pa.
"De ce ar trebui să-mi închid BlackBerry-ul ca să-l ascult pe tipul ăsta?
Pentru că această oră...
vă va face să înțelegeți că aspirați să faceți ceva măreț.
Să întreceți gusturile lui Marc Jacobs...
sau Vera Wang, Rick Owens...
poate chiar să-i depășiți.
Ceea ce veți produce va fi considerat artă
și să nu lăsați pe nimeni să vă spună altceva.
Călătoria începe chiar aici, chiar acum.
Și e treaba mea...
să vă fac să înțelegeți pe fiecare dintre voi...
că puteți fi artiști.
- Dle profesor Roberts? - Da?
Îmi pare rău că vă deranjez. Doar că, trebuie să intru în clasa asta.
Îmi pare rău, clasa e deja plină.
Fata care a întârziat, corect? Care-i numele tău?
Sara Matthews. Am cumpărat un formular de înscriere.
Și de ce ar trebui să-l semnez, Sara, când am refuzat o duzină de alții ca tine?
Ar fi corect?
Nu, cred că n-ar fi.
Nu-ți face griji. Intro Design-ul mai are trei secțiuni.
E în regulă. Voi intra anul următor.
Vreau să intru în clasa ta. Mulțumesc.
Sara.
Se întâmplă să ai două lucruri pe care le pot învăța...
și astea sunt stilul și dorința.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Să nu întârzii. - N-o să întârzii.
Cine e aceea?
Prietena mea, Irene. A terminat "Institutul de Artă" anul trecut.
E artistă?
A fost consultant de design pentru Marc Jacobs.
"Parisul a fost uimitor."
"Milano, toamna." Iar acum e în Barcelona.
Hei, fetelor, sunteți libere? Noi mergem la "Seven Grand".
- Cum o să intrați? - Suntem sexy.
- Veniți și voi? - Sigur.
Cluburile nu sunt chiar genul meu.
Așadar, ce-o să purtăm?
Domnișoarelor!
Din partea a doi domni de la capătul barului.
Hei. Bună.
- Noroc. - Noroc.
- Hai să dansăm. - Pot să pun astea în geanta ta?
- Da. - Mersi.
- Privește cum mă agață tipul ăsta. - Da.
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine. Cum te cheamă?
- Adam. - Bună. Sunt Tracy.
Tracy. Te priveam din partea cealaltă a barului.
Tracy?
Doamne, ai văzut-o?
Da, am văzut-o. E sexy.
Alo?
Acceptați un apel cu taxă inversă de la Sara Matthews?
Da.
Frumoasă mașină.
- Deci, unde e Tracy? - N-am nicio idee.
Ei bine, din moment ce sunt aici...
- Ți-e foame? - Mor de foame.
- Și mie. - Bun.
Nu pot să cred că a fugit de tine.
- Mulțumesc că ai venit. - Desigur. Eram trează.
- Ce ai vrea? - Clătite.
La asta mă gândeam și eu.
Știi, noaptea asta, a fost rândul lui Tracy. Mâine ești toată numai a mea.
Vreau să-ți arăt marele oraș în formula cea bună.
Și promit că n-o să te las baltă.
- Sună bine. S-a făcut. - Bine.
Acestea sunt piesele moderne.
Sunt puțin mai amețitoare decât lucrurile vechi.
Ăsta e drăguț.
E Jason, din nou.
Haide, vreau să-ți arăt ceva.
E favoritul meu.
Ador cum îi evocă personalitatea doar prin ochi.
E ca și cum chiar ar vrea să te ajute.
E uimitor. Îl ador.
Sunt așa bucuroasă că ți-a plăcut.
- Nu e pe gustul tuturor, știi? - Da.
Asta e tare.
Ce, n-aveți graffiti în Des Moines?
Ei bine, da. "Lana îl iubește pe Kevin", "Stacy îl iubește pe Robert".
Dar nimic de genul ăla.
Zâmbește.
Haide, să facem amândouă.
Știi, există o formă de artă pe care n-o pricep.
Acele în piele. Nu, mulțumesc.
Am un tatuaj.
- Nu, nu se poate. - Ba da, am.
E sora mea mai mare. Am murit când aveam 9 ani.
Îmi pare rău.
E în regulă. Asta o ține lângă mine.
Mereu mi-am dorit o soră.
Haide.
Ghici pe cine adaug la "Artistul Meu Preferat".
Pe cine?
Richard Prince.
"Diavolul poartă Prada" e filmul tău preferat?
Da, de ce?
Nimic. Doar că nu e tocmai un clasic.
Știu asta.
Dar e despre o fată dintr-un orășel, care reușește în lumea modei.
- La fel ca tine. - Da.
Bună.
Uită-te la tine.
Bună, pisicuțo.
Bună.
Fără guler, iubito?
Am crezut că o să-ți placă.
Sara?
Știu, știu, știu.
Probabil că am încălcat 40 de reguli de cameră diferite...
și ar trebui s-o duc la un adăpost, dar nu pot.
Cum ar trebui să-i spunem?
- Serios? - Va fi secretul nostru.
Păi, am numit-o deja, într-un fel. Cuddles.
Drăguț.
Ăla e lănțișorul meu?
Scuze.
Eu doar îl încercam.
A fost al surorii mele.
Poți împrumuta orice de la mine, cu excepția ăstuia.
E singurul lucru pe care-l am de la ea.
Îmi pare rău.
E în regulă. N-ai știut.
Erați apropiate?
Da.
Ești prima colegă de cameră, pe care o am de când a murit...
deci, e un pic ciudat.
În modul bun sau rău?
În modul bun.
Poftim.
Jake, te superi?
- Ai cerut cafeaua arabă, corect? - Da.
Rahat.
Știi, se pare că există un model în desfășurare aici.
Doar pentru că te-am sărutat, nu înseamnă c-o să te las să întreci limita.
Atunci ce înseamnă?
Bine, deci, în seara asta, omul din Tau Sigma Kappa...
va revigora o tradiție sacră.
O petrecere de băieți? Nu prea știu.
Slavă Domnului! O să fii scuza mea ca să nu merg.
- O să-mi primesc cafeaua arabă? - Da.
Poți să-i aduci o cafea arabă, te rog? Mulțumesc.
- Da. Prima zi. - Bine.
- Păi, ne vedem diseară. Bine. - Da, ne vedem. În regulă.
- Bine, pa. Pa. - Pa.
Bună.
Deci, Tau Sigma Kappa diseară?
- Kim și cu mine mergem. - De ce, să mă lăsați baltă iar?
Sara, tipul avea un Porche și un instrument sexy.
Asta-i scuza ta?
Ascultă, eu... Bine.
Ce vroiam să spun e că-mi pare rău. Am dat-o în bară rău de tot.
Mă ierți? Te rog?
Te iert.
Mersi.
- Bună. - Bună.
- Arăți drăguț. - Mulțumesc.
Richard Prince are un spectacol în seara asta.
Am cumpărat două bilete, știind că e artistul tău preferat.
De fapt... am o întâlnire.
Bine.
- Pot reprograma. - Nu trebuie.
Vreau. Doar cu o condiție.
E drăguț. Cine-i designer-ul?
Cui îi pasă? Ce ești tu, o curvă calificată?
Sunt doar curioasă.
Am luat-o cu 20 de dolari de la un târg de vechituri. E de epocă.
Încă ceva.
Perfect.
Sar în duș și apoi mergem.
Rahat.
Rebecca.
- Trebuie să mergem pe acolo. - Bine.
- Ne vedem mai târziu. O zi bună. - Pa.
Hei, Sara.
Ascultă, se întâmplă ceva cu colega ta de cameră.
Cum adică?
Era în fața camerei mele azi dimineață.
Și ce făcea?
Mă aștepta.
Am deschis ușa și ea era acolo, stând și holbându-se ca o nebună.
De ce ar face asta?
Tu s-o întrebi. Eu stau departe de ea.
Bine. Trebuie să plec.
Contrar opiniei populare...
frumusețea nu e în ochii privitorului.
Este în mâinile designer-ului.
Acum, spuneți-mi, cântărind cele două opțiuni, care-i cea mai bună?
Există o modă corectă și una greșită?
Cine-mi poate spune diferența dintre modă și stil?
Domnișoară Matthews?
Moda e trecătoare, dar stilul rămâne mereu același.
Yves Saint Laurent. Exact.
Toți banii din lume nu-s suficienți ca să vă cumpere stilul.
Dar pot cumpăra un stilist bun.
Adevărat.
Bună.
Bună. Mulțumesc.
De unde ai știut când termin orele?
Sunt colega ta de cameră.
Tracy a spus că ai cam speriat-o.
- Ce? - Da.
Nu. Ea m-a speriat mai mult.
Fugea spre baie de parcă voia să se arunce pe geam.
Practic, m-a dat la o parte.
Ei bine, fetei îi place să petreacă.
Oricum, în locul tău nu mi-aș face prea multe griji.
Mă duc s-o văd pe Irene. Mersi din nou pentru cafea.
- Sara! - Bună.
- Irene! - În sfârșit!
- Bună. - Bună.
- Ia loc, ia loc. - Bine.
Vreau să merg cu tine când o să cresc.
- La naiba, eu vreau să fiu când voi crește. - Irene. Ești gata?
Două secunde. Tatăl tău încă îmi trimite mesaje. Patru săptămâna asta.
Sper că i-ai spus că închid biblioteca în fiecare seară.
I-am spus că nu te-am văzut. Din ce știu, ai putea fi prostituată.
- Perfect. - Bine, am terminat.
- Mersi că ai venit. - Desigur. N-aș fi lipsit.
Nu prea te-am mai văzut pe aici.
De când ai anulat cina și toate alea.
- Îmi pare rău. - Da.
De fapt, mă gândeam că poate luăm cina diseară?
Învăț, deci...
- Înțeleg. - Da. Da.
- Pagina 3. - E foarte compact.
Așa e.
Bine. Bine. Să mergem.
- Bine. - Să plecăm repede...
înainte să mă răzgândesc.
La naiba.
Hei! Ce-ai zice dacă ai aprinde lumina?
Alo?
Știu că ești aici.
Târfo.
Ciudato.
Vrei să știi ce părere am eu?
Cred că ești o târfă prostuță care se duce la petreceri.
Și o influențezi în scopuri negative.
Dacă spui cuiva despre asta, o să te omor.
Bine.
Frumos piercing.
Bună, sunt Sara. Lăsați un mesaj.
Ei bine, mersi că m-ai ajutat să nu învăț.
Oricând.
Da?
Unde ai fost?
Bună.
Am tot sunat și sunat.
- Rebecca, acesta e Stephen. - O să mă duc la culcare, acum.
Sunt bucuroasă că ești bine.
- Ai prins un asediu? - Nu.
Cred că are dreptate. Ar fi trebuit să sun.
Bine.
Noapte bună.
- Ne vedem mai târziu. - Sara.
Noaptea trecută, eram îngrijorată în privința ta.
Nu trebuie să ai grijă de mine. Mă descurc și singură. Bine?
- Suntem în regulă, nu? - Da, suntem bine.
- Sunt deja cea mai bună prietenă a ei? - E destul de trist.
Oprește-te.
Poate chiar te place.
- Știi la ce mă refer? - Nu, nu știu.
- Nu? - Nu?
- Eu cred că da. - Ești un cretin.
Mulțumesc.
Stephen.
Tracy. Tracy.
Bună.
- Bună. - Am auzit că ai schimbat căminul.
Da. Conrad Hall suna mai bine, așa că...
- Ar trebui să mergem amândouă. - Sara.
Bună.
Tracy.
Despre ce era vorba?
Nu știu. Pur și simplu a plecat.
Ei bine, mereu a fost o drogată.
- Nu e o panoramă grozavă. - Nu, nu e. Dar e bine.
Totul e bine. Da. E cam de nota 6.
- Îi dau un 4. - Un patru?
E un punct de vedere destul de critic.
- Deci? - Deci?
Ar trebui... să mergem acasă?
- Da, ar trebui. - Da.
Dar întrebarea este:
La mine sau la tine acasă?
- Bine. - Da, și-o să facem un pariu.
- Bine. - Bine.
A. Mergem la tine acasă.
B. Mă duci acasă...
la patul meu de cămin și la colega mea de cameră.
Care-i pariul?
Ăsta e un pariu cam stupid.
De ce ai acceptat?
Se pare că sunt un tip prost.
Nu atinge pământul.
Nu-ți atinge picioarele.
Foarte bine, ai câștigat.
- Deci... - Deci, mergem la tine acasă.
Deci.
- Așteaptă puțin. - Ce?
Îmi acorzi 30 de secunde?
- Glumești. - Nu, nu glumesc.
30 de secunde. Mulțumesc.
Aproape am terminat.
Eu o să încep să-mi dau hainele jos.
Da, super.
- S-a dus și tricoul meu. - Nu te cred.
- S-au dus și blugii. - La naiba, ăla e stripteasul meu. Stai.
Ce urmează? De sus sau de jos?
Știi, o să te fac să te dezbraci din nou.
Știam că n-ai avut...
curajul.
Sara, ai răspuns.
Sara?
Sara. Sunt Jason.
Putem vorbi...
despre noi?
Sara?
Îmi este dor de tine.
Îți este?
Îmi lipsesc atingerile tale.
Îți este dor să mă atingi?
Da.
Dovedește-o.
Jason.
Îmi este așa dor de tine.
Să nu mă mai suni niciodată.
Ce?
- Să nu mă mai suni niciodată. - Așteaptă, Sara, cum adică?
Bună dimineața.
Bună. Te-ai trezit devreme.
Da.
Scuze că nu te-am lăsat. Mi-am uitat telefonul.
Nicio problemă.
Bună, Cuddles. Bună, pisicuțo.
Vrei să luăm micul-dejun? Nu se poate.
- Asta e pisica ta? - Poate.
- E drăguță. - Mersi.
Și dacă o păstrezi, îmi voi pierde slujba.
- Ne-am înțeles? - Da.
Bună. Intră. Ce ți-a luat atâta?
Am mers.
- Ba nu. - Ba da. Taxiurile sunt prea scumpe.
Sara, nu poți să mergi prin centrul L.A. de una singură.
- Aici nu ești în Des Moines. - Știu.
Orașul e plin de nebuni.
Să fac o băutură și să mergem.
Alo?
Da, e o idee minunată. Așteaptă.
- Irene, îți plac pisicile? - Da. De ce?
- Trebuie să scăpăm de una. - Călătoresc prea mult.
- Va muri de foame. - Ai dreptate. Nu, nu poate.
Voi veni acasă când voi ajunge.
Pa. E-n regulă.
- Cine a fost aia? - Colega mea de cameră.
- E puțin prea protectoare. - Sună amuzant.
- Așadar, unde-i? - Ce anume?
Ai spus că ai o surpriză pentru mine?
Da...
Așadar, îmi făceam curat în dulap...
și nu am purtat astea în ultimele șase luni.
- Glumești. Toate astea? - Sunt mai multe.
- Nu se poate. - Ce?
Nu avem prea mult loc în dulap...
și Rebecca deja mi-a ocupat jumătatea mea.
Mută-te cu mine.
- Serios? - Da, de ce nu?
Locul ăsta e mare. Eu nu sunt niciodată acasă.
Părăsește-o pe colega ta și locuiește aici.
În afară de asta, poți avea animale.
- Am să vorbesc cu ea. - Bun.
Lui Irene chiar îi plac fetele.
Întotdeauna i-au plăcut.
Ce nasol că nu l-a putut lua pe Cuddles, nu?
Aia nu e o problemă.
Pe bune?
Mi-a propus să mă mut cu ea.
Ce?
- Vrei să te muți? - Nu. Eu...
Ador să locuiesc cu tine.
Tehnic, tot aș mai locui aici, așa că nu ți-ar trebui altă colegă.
Locul ei e mare.
Nu e ca și cum nu ai putea să ocupi un loc în plus în dulap.
Nu vreau mai mult spațiu, eu vreau...
E ceva de gândit.
Nimic nu e decis încă.
În plus, îl vom putea păstra pe Cuddles.
Ei bine, mă gândeam că mai bine aș sta aici de Ziua Recunoștinței...
și ne vedem la Crăciun.
Știi ce, mamă? Sunt cam ocupată acum.
Pot să vă sun înapoi? Bine. Pa.
Simți cât de frumos și de cald e acolo înăuntru?
Dumnezeule. Ce s-a întâmplat?
- Cuddles a fugit. - Ce?
Am luat-o să spăl hainele și ea era în coșul de rufe...
și a plecat. Și m-am dus după ea și...
Îmi pare rău.
Mă duc s-o găsesc.
Poate e karma. Nu aveam voie s-o păstrăm, totuși.
- E numai vina mea. - A fost un accident.
E stres după stres, știți?
S-a întâmplat altceva?
Părinții mei vor să mă duc acasă de Ziua Recunoștinței.
Și tu nu vrei să te duci?
Emily a murit cu două zile înainte de Ziua Recunoștinței.
Nu a fost niciodată cea mai festivă sărbătoare în familia Matthew.
Știu că ar trebui să fiu acolo, dar nu știu...
e ca și cum ar fi o fantomă la masă, știi ce zic?
Așa că...
Poți veni cu mine.
Petrece Ziua Recunoștinței la mine acasă.
- Nu se vor deranja ai tăi? - Te rog...
Și Stephen mi-a cerut să stau...
dar mulțumesc.
Termenul designului este până vineri.
Acum amintiți-vă, oameni, naturalețea.
Cine este fondatoarea industriei noastre?
Eve. Când i-a înmânat lui Adam frunza.
O zi bună.
- Sara. - Da?
- Putem vorbi în biroul meu? - Sigur.
Îmi place pericolul din munca ta. E ciudat și aspru.
Îmi place faptul că sunt toate aceste, să zic așa, adâncuri întunecate în acest...
exterior inocent. Juxtapunerea e extraordinară. E minunat.
- Mulțumesc. - Și mai sunt și stilurile, știi tu...
Se integrează așa rapid în lumea modei.
Pentru că ai stilul tău aparte, tehnica ta, știi tu...
Ce o face atât de minunat și emoționant.
Exact. De aceea eu merg în fiecare an la "Săptămâna Modei" în Paris.
Să văd ce mai e nou și minunat și... ce altceva?
- Încântător. - Încântător.
- Și să fim serioși, să mă duc la petreceri. - Sigur.
Bugetul îmi permite să aduc un însoțitor în fiecare an.
De obicei mai în vârstă, dar nu tot timpul.
Sunt multe talente în clasa asta...
dar cei mai buni designeri au împins limitele a ceea ce e acceptabil.
Își asumă riscuri.
Ar trebui să plec.
În regulă. Ei bine, a fost o întâlnire bună.
Oferta stă-n picioare, Sara.
Șansa unei vieți întregi.
- Ce s-a-ntâmplat? - Profesorul de design tocmai m-a sărutat.
- Ești bine? - Și cred că măgarul e însurat.
- O să-i spui lui Stephen? - Nu, asta va isca probleme.
Sunt aici pentru tine.
- Știu. - Mersi că mi-ai spus.
- Ce pot face? - Nimic.
- Dle profesor Roberts? - Eu sunt.
Mă bucur că mai sunteți aici.
Da, ei bine, tocmai plecam.
- Nu ești o studentă de-a mea. - Nu, nu încă.
De aceea sunt aici.
- Rămân corigentă la Psihologie. - Da și de ce se-ntâmplă asta?
Sunt plictisită.
Ei bine, îmi pare rău pentru asta, dar nu știu ce pot face să ajut.
Mâine e ultima zi de cursuri.
Și dacă nu-mi aleg altul, atunci voi rămâne în urmă.
Lui tati nu-i va plăcea.
S-ar putea să provoace necazuri...
ceea ce înseamnă că sunt la mila ta.
Uite, eu chiar nu...
Nu e metoda mea să iau studenți în mijlocul semestrului.
Arăt ca o studentă pentru tine?
- Soția ta e foarte drăguță. - E fosta mea soție.
Va trebui să-ți pun niște întrebări prima dată.
- Întreabă-mă orice. - Ai experiență în design?
- Deloc. - Ce știi despre haine?
Doar un lucru.
Da, care-i acela?
Arăt mai bine fără ele decât cu ele.
Ei bine, cred că putem rezolva ceva.
- Doar spune-mi și voi face orice. - Sărută-mă.
- Ce? - Am spus să mă săruți.
Dle profesor Roberts, mă răniți.
Hărțuitoare mică.
Dă-te de pe mine! Încetează!
- Liniște! - Nu!
- Taci! Liniște! - Dă-te de pe mine! Lasă-mă-n pace!
- Mă rănești! - Liniște. Poți să taci, te rog?
- Nu! Am spus nu! - Taci, târfuliță hărțuitoare!
Sylvester, încetează! Nu!
- Liniște! Liniște! - Dă-te de pe mine! Nu! Am spus nu!
- Ce...? - Încetează!
- Doar spune-mi și fac orice. - Sărută-mă.
- Ce? - Am spus să mă săruți.
Ce vrei?
- Profesore Roberts, mă răniți. - Dă-mi aia!
Nu trebuie să faci asta. Nu trebuie să faci asta.
Ce vrei? Bine, haide.
- Voi plăti. Bine, voi plăti pentru asta. - Da, așa e.
Haide înăuntru.
Haide înăuntru. Bună.
Așezați-vă, vă rog. Bun venit.
Sunt profesoara Jacobs și voi prelua această oră...
pentru restul semestrului.
Ce s-a-ntâmplat?
Ei spun că a plecat, dar eu am auzit că
cineva a trimis decanului o înregistrare cu el lovind un student.
- Dumnezeule. - Da, știu.
Știu.
Ei bine, asta e ceea ce numim karma insistentă.
- Pa, Sara. - Pa, Jake.
Bine, am luat o decizie.
- Ești pregătită? - Da, să auzim.
În regulă.
- O să renunț la trupă. - Ce? De ce?
E o mare pierdere de timp și suntem nasoli.
Nu sunt de acord, dar de ce ai spune asta?
În regulă, lasă-mă să mă gândesc.
Singurele locuri unde putem cânta...
sunt casa frăției mele și cafeneaua prietenei mele.
Nu e bine.
- Ai spus "prietena mea"? - M-ai auzit.
Așadar, crezi că va fi amuzant să stai aici de Ziua Recunoștinței?
Da, poți lua cina la casa frăției, jocuri de fotbal...
și întotdeauna umorul homosexual ciudat.
- Sună ca o explozie. Vremuri amuzante. - Da. E foarte bine.
Puțin ciudat câteodată, dar...
Rebecca. Dumnezeule. Ce s-a-ntâmplat?
- Ce s-a-ntâmplat? - O căutam pe Cuddles.
Un om m-a tras pe o alee. M-a a...
Bine.
- Am scăpat, totuși. - Bine.
Bine.
Dumnezeule.
Nu e adâncă, slavă Domnului.
Ar trebui să vezi un doctor.
- Nu. - Rebecca, trebuie.
- Iar apoi Poliția. - Nu, nu pot.
Suni tu sau sun eu. E un psihopat umblând pe afară.
- Te rog, nici măcar nu l-am văzut. - Nu contează.
- Tot trebuie să vorbești cu poliția. - Te rog. Vreau doar ca tu să știi.
- Rebecca. - Nu spune nimănui, te rog.
Bine, nu le voi spune.
- Doar lasă-mă să te ajut. - Ești nervoasă pe mine?
De ce aș fi?
Scuze din nou că nu stau, dar Rebecca...
Nu, am înțeles. Am înțeles.
O să mă giugiulesc cu perna mea și am să pretind că ești tu, așa că...
Doar spune că ai să-mi duci dorul.
Am să-ți duc dorul.
Și eu.
Știi, nu am auzit de Jason de săptămâni întregi.
E ciudat cum a încetat să sune.
E ceea ce ai vrut, nu?
Da.
Da, bănuiesc că e.
Asta e casa ta?
E casa părinților mei. Nu a fost niciodată o casă, când am locuit eu.
Alo?
E cineva aici?
Bună, Rebecca.
- Bună. - Bună, dragă.
- Dumnezeule. Ce s-a-ntâmplat? - Mamă, încetează. Nimic.
- Ce vrei să zici? Nu e nimic. - Las-o baltă.
Nu credeam că ai să ajungi.
De ce nu?
Și tu ești...?
Sunt Sara.
- Sara e colega mea de cameră. - Bună, eu sunt Jeff.
- Încântat de cunoștință. - Bună. Bun venit. Sunt Alison.
Mersi.
Haide, să-ți arăt camera mea.
Nu le-ai spus că venim?
Nu trebuiau să știe.
- Frumoasă cameră. - Bănuiesc.
- Cine-i ea? - E doar niște muncă de liceu.
Nu am fost pe aici s-o dau jos.
Sara, sper că nu ești vegetariană.
Nu, nu chiar.
- Rebecca e o colegă minunată. - Ce bine că aud asta.
Sunt sigur că te place, pentru că ea nu a mai adus pe nimeni acasă.
- Tată. - Ce?
Ca un părinte, te îngrijorezi.
Îți protejezi fiica toată viața ei apoi ea pleacă la facultate.
Și e pe cont propriu. Și nu știi niciodată cui va fi expusă.
Tată.
Sara, vom pregăti o cameră frumoasă pentru tine.
Nu, va sta cu mine.
- Nu? - Bine.
Minunat.
Tată.
Bec. M-ai speriat.
De ce ești trează așa târziu?
- Așadar, ce faci? - Sunt bine.
Notele mele sunt bune.
Nu aia voiam să zic.
Îmi fac prieteni.
Rebecca, uite-te la mine puțin.
Eu și mama ta te plăcem.
Știu.
În regulă, o să mă duc în pat.
Bună.
Ce ai de gând să faci?
Rebecca o să-mi arate unde își petrecea timpul când era la liceu.
- Minunat. - Da.
- Rebecca o duce foarte bine. - O duce bine.
Își ia medicamentele?
Medicamente?
Ei bine, distracție plăcută, fetelor.
Haide.
E totul în regulă?
Da.
Doar că...
Doar că e frumos să știu de unde vii tu.
Haide.
- Asta e cea mai bună. - Miroase foarte bine.
Obișnuiam să vin aici în fiecare zi.
- E Rebecca. - Ei bine, să stăm acolo.
Le știi?
Vă costă cinci dolari și cincizeci și șapte de cenți.
Aia e fata din desenele tale.
Rebecca?
Să plecăm.
Bună, Maria.
Bună.
Voiam să te prezint Sarei.
Colega mea de cameră.
- Bună. - Bună.
Poate ar trebui să mergem.
Rebecca.
Nu am fost niciodată prietene.
Haide, să mergem.
Bun, Irene e în oraș.
- Bună alergare? - Minunată.
Mă duc la studio.
În regulă, ne vedem mai târziu.
Nu aștepta. Mă simt inspirată.
Mi-am uitat caietul.
Pa.
- Hei. - Dumnezeule.
- Ești bine? - Bună.
- Ești bine? - Da.
- Ce sunt astea? - Asta trebuie să aflu.
Bună.
Te pot ajuta?
Nu. Sunt bine.
Doar îmi fac slujba.
- Totul e gata. - Ai ceva...
- Ce naiba? - Îmi pare rău, Rick.
Dragă, e în regulă. Nicio stricăciune, nicio...
Îmi pare rău din nou, Rick.
Târfă stricată.
Calmează-te.
Haide!
Lașule.
Se spune că Zyprexa e folosit să trateze simptomele unor condiții psihice
cum ar fi schizofrenia și confuzia bipolară.
Am crezut doar că e ciudată.
Poate și-a făcut plinul din nou. Poate le-a luat tot timpul.
Da, nu cred că le-a luat vreodată.
Cred că e timpul să mă mut cu Irene.
Da.
Scuze că mă holbez...
dar ești foarte frumoasă.
Și tu.
Ai niște buze frumoase. Ce tip e ăla?
Scorțișoară. Cafeinizată.
O fată nu va știi niciodată cât de târziu petrece.
Pot să-l încerc?
Ai dreptate. Scorțișoară.
Te-aș invita la mine, dar am o colegă de apartament.
Ei bine, cât noroc, stau la câteva cartiere distanță...
și eu nu am o colegă.
Ce mai așteptăm?
Aici Irene. Lăsați un mesaj.
Bună.
- Unde ai fost toată noaptea? - Am fost la studio.
Am avut inspirație, așa că...
Am pierdut noțiunea timpului.
- Rebecca... - Vreau un tatuaj.
- Ce? - Un tatuaj.
Vrei să vii cu mine?
Te rog? Nu cred că o pot face fără tine.
Bine.
Știu ce vreau.
- O să aștept aici. - Bine.
Gata.
Să vedem.
Poți să te gândești la mine ca la o soră.
Ei bine, care-i problema?
Poți să-mi spui Emily dacă vrei.
Sara?
- Asta aduci? - O să aduc restul când se-ntoarce Irene.
- Unde ți-e lănțișorul? - Nu-l pot găsi. Nu-i nimic.
- Sara. - Stephen, nu vreau să mă-ntorc acolo.
Am să mă uit după el.
Ai văzut lănțișorul Sarei?
Ce am făcut?
Trebuie să treacă mai departe. Știi ce zic?
Cu tine?
Dacă găsești lănțișorul, să mă anunți. Ai înțeles?
Tu fă porcării d-astea.
Să faci una bună.
Ar trebui să sunăm pe cineva.
Poate biroul decanului, sau măcar consilierul tău rezident.
Și ce să le spun? Nu mi-a făcut nimic.
Părinții fetei sunt speriați de ea.
- M-a speriat foarte tare. - Astea sunt curate sau murdare?
Undeva printre, poate.
Ai luat asta?
Nu, nu cred.
Nu e aia a ta?
Destul. Returnez astea, iar tu trebuie să faci ceva.
Nu. Nu vreau să te duci înapoi acolo.
Sunt Sara. Lăsați un mesaj.
Bună, Sara. Sunt Jason.
De fapt, sunt în fața căminului tău. Tocmai am intrat.
Uite, sunt la hotelul Rosewell, camera 210.
Sună-mă, bine?
Mă duc la bibliotecă.
- Te pot conduce. - E-n regulă.
- Ești sigură? - Da.
Ei bine, petrecerea începe la zece. Am auzit că va cânta o trupă grozavă.
- Credeam că ai spus că sunt nasoli. - Se îmbunătățesc, știi?
- Am auzit că bateristul e bun. - Chiar e.
Dar dorm cu prietena lui.
- Ne vedem mai târziu. - Bine.
Sara?
Ce?
Sara?
Ai primit mesajul meu.
Mă bucur că ai venit.
Se simte bine.
Întoarce-te.
Închide ochii.
Am dus dorul mirosului tău.
Te iubesc așa de mult.
Ea nu te iubește.
Bună, eu sunt. Irene are nevoie de mine și nu răspunde la telefon.
Și sunt îngrijorată. Te vei întâlni cu mine acolo, te rog?
South Grand, nr. 524. Bine. Pa.
Irene?
- Irene! - Sara.
- Ce faci? - Stai jos și taci.
Ascultă-mă.
Tot ce-am vrut a fost să-ți fiu prietenă.
- Rebecca, sunt prietena ta. - Nu, nu ești.
- Ba da, sunt. - Nu, nu ești.
Suntem aici pentru că m-ai trădat.
- Rebecca, sunt prietena ta. - Încetează!
Încetează să spui lucruri pe care nu le spui cu adevărat!
Te-am protejat!
Te-am protejat în fața târfei de Tracy...
și pisicuța aia jegoasă...
profesorul acela ticălos...
chiar și de fostul tău prieten!
- Ce i-ai făcut? - Am scăpat de toți pentru tine!
Și cum mă răsplătești? Părăsindu-mă!
Rebecca, te rog, iartă-mă.
Bine?
Îmi pare rău. Îmi pare așa de rău. Din adâncul inimii mele.
Te rog, iartă-mă.
Te iert.
Bine.
Acum o putem lua de la început.
Bine.
Exact ca în prima zi.
- Ce e asta? - Doar noi două împreună.
Pentru că vreau ca tu...
- ...să ai o prietenă bună. - Nu! Nu! Nu!
- Rebecca! Rebecca, nu! - Stai întinsă, târfă.
Stai departe! Nu veni mai aproape.
- Stai! - Irene?
Îmi pare rău. Îmi pare așa de rău.
Sara.
Sara! Sara!
Sara!
- Irene! - Sara, nu!
- Sara! Sara, nu! Sara! - La naiba!
- Scara de incendiu! - Vreau doar să-ți fiu prietenă!
- Nu te pot părăsi! - Du-te la fereastră.
Sara! Sara!
- La naiba! - Nu, Sara!
Sara! Deschide-l, te rog!
- Sara! - Nu pot ajunge! E prea departe!
- Sara, du-te! Ieși afară! - Sara!
- Doamne. E prea departe.
Totul va fi bine!
Sara!
Ajută-mă!
Nu!
Ajutor!
Dumnezeule!
- Haide, haide, haide. - Ridică-mă!
- Dă-mi mâna. - Trage-mă!
Sara! Ai grijă!
Dumnezeule!
Dumnezeule.
- Sara! - La naiba.
Haide.
Stephen. Stephen.
Jur pe Dumnezeu...
- Te voi împușca, Rebecca. - N-o vei face.
N-ai fost niciodată prietenă cu mine.
- Bun venit înapoi. - Bună.
Știi, te poți muta cu mine dacă vrei.
Nu cred că mai vreau o colegă pentru o vreme.
Da.
- Cină în seara asta, poate? - Absolut.
Bine.
Înainte să pleci, vrei să mă ajuți cu ceva?
Scoate-mă de aici.
Ne vedem mai târziu.
Subtitrarea: bioxenial10/niculaee Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro